ЗОБОВ’ЯЗАННЯ З НАБУТТЯ, ЗБЕРЕЖЕННЯ МАЙНА БЕЗ ДОСТАТНЬОЇ ПРАВОВОЇ ПІДСТАВИ - Верес, Ірина; Юркевич, Юрій (Socio-economic relations in the digital society, 2025)
У статті здійснено теоретичний аналіз і розглянуті практичні аспекти відповідальності, що виникає через набуття або утримання майна без належних правових підстав. Проаналізовано умови виникнення зобов’язання з набуття, збереження майна без достатніх правових підстав; елементи кондиційного зобов’язання (об’єкт, суб’єкти й зміст), співвідношення з іншими способами захисту в разі недійсності правочину, порушення правомірності власника щодо володіння, заподіяння шкоди тощо. Визначальною рисою кондикційного зобов’язання є відсутність правомірної підстави, яка б легітимізувала набуття або утримання майна однією особою за рахунок іншої. З метою правової визначеності формулювання «без достатньої правової підстави» запропоновано замінити на «без правової підстави». Доцільно також доповнити главу 83 ЦК України положенням: «У випадку наявності вини потерпілого щодо набуття або збереження майна без законних підстав відповідні зобов’язання в набувача не виникають». Добросовісність набувача не має значення для виникнення обов’язку повернення майна, однак враховується при розв’язанні питань про відшкодування доходів і витрат. Визначено, що правове регулювання відносин, які виникають унаслідок повернення майна або компенсації його вартості у зв’язку з виконанням недійсного правочину, здійснюється на підставі положень глави 83 Цивільного кодексу України, якщо тільки одна зі сторін недійсного правочину здійснила його виконання; для витребування майна власником із чужого незаконного володіння, якщо об’єктом є річ, яка визначена родовими ознаками або за умови незбереження в натурі речі, яка визначена індивідуальними ознаками; для повернення того, що було виконано однією зі сторін за зобов’язанням, наприклад, якщо відсутні договірні зобов’язання або вони припинилися.